ХАЙД, ДЖЕКИЛ И АЗ = Епизод 6 =
Не, всичко е наред, добре съм.
Наистина, добре съм.
Ти наистина си…
много добър човек.
И затова…
Харесвам те.
Аз съм откачила.
Съвсем съм откачила. Не мога да повярвам, че го казах!
Сигурно съм луда! Толкова ми е неудобно.
Така ме е срам!
Какво да правя?
Защо направих това?
Не съм, наистина не съм, нали?!
Сърцето ми ще се пръсне!
Защо бие така бързо? Ами ако изхвръкне от гърдите ми?
Какво му има на сърцето ми? Защо блъска така?
Спри. Не, да спре би означавало да умра.
Забранено ти е да биеш толкова бързо.
Трябва да запазя самообладание.
Хана, да вървим.
Харесвам те.
Какво ти става?
Да не си се обяснила на Робин в любов посред нощ?
Не, това определено не се е случвало.
Направила си го! Нали?
Будни сте. Пътищата са почистени, тръгваме.
Ужас! - За малко да забравя.
Ето.
Какво е това?
Имам да свърша някои неща, затова тръгвам.
Вече беше тръгнал като се събудих.
Какво й има? Още ли е пияна?
Не, отнесе шамар от реалността.
Смятала го е за готин, а се е оказал нещастник.
Защо си натъпкал сакото ми тук?
Вие не знаете как да опаковате.
Първо го облечете.
Не е измачкано, нали?
Да. Какво казаха от полицията?
Преглеждат записите от камерите и разследват пътна помощ.
Защо тях?
Пикапът на престъпника е затънал в снежна пряспа.
Сигурен ли сте, че не са ви усетили снощи?
И нищо не е станало?
Да е станало?
Харесвам те.
Не, нищо.
Да не сте настинал? - Не.
Значи… признала си му чувствата си, и той си е тръгнал рано?
Заобиколен начин да те отреже. - Нали?
Не е могъл да те погледне в лицето. - Нали?
Просто не е искал да бъде долен. - Нали?
Ето какви са всички мъже! Дори не знаят как да зарежат момиче.
Не знаят какво искат и даже се крият.
Какво ще правя? Толкова съм унижена!
Най-голяма изгода ще има,
ако се предложат жилища на местата, където пазаруват.
Раздаването на облаги е ключ към забогатяването.
Развийте продажбите там,
където ще има най-голяма изгода.
Да разбирам.
Тази свидетелка…
Защо я покани в дома ти?
Тя е единствената, която може да ми помогне с настоящия проблем.
Знаеш ли какво ми каза майка ти?
Че си се променил в последните години
и няма да оправдаеш страховете ми.
И какво мислиш ти за това? - Не съм съгласен.
Все още си малко, уязвимо дете, изпълнено със страхове и съмнения.
Може би е така. Но…
Забрави ли вече?
Този, който спаси това малко, уязвимо дете,
не беше ти, а аз.
От онзи ден насам…
се научих да обичам себе си повече, отколкото ти обичаш мен.
И да се грижа по-добре за себе си.
Вече не ми пука за никой друг, освен за самия мен.
Така че не се притеснявай.
Идентифицирахме престъпника. - Така ли?
Чрез пътна помощ открихме регистрационния номер.
И шофьорът…
Да, разбирам.
Да, в такъв случай ще се подготвя своевременно.
Просто слушайте. С вас ли е сега?
Да.
Запазете спокойствие и изчакайте. Идвам веднага.
Изглеждаше, че всичко е свършило.
Нали?
Само че…
все още не е.
Господин Ан… - Въпреки че това копеле е забравило…
Аз все още си спомням всичко.
Защото са ми останали само спомените.
Прошка?
Не би трябвало да има такава, нали?
Избягал е?
Да, но мисля, че се е отправил към "Страната на чудесата".
Какво? Да, разбирам.
Какво каза той? - Открили са кой е престъпникът.
Казва се Ан Сонгун, техник в болница "Ханкьол".
Детектив Нам смята, че се е запътил насам.
Вероятно идва за Чанг Хана. - Тя върна ли се вече?
Не отговаря.
Ало?
Здравейте, секретар Куон.
Хана? Оставихме я в залата за репетиции.
В репетиционната е. - Защо не си вдига телефона?
Директор Гу, мога и сам да ида да проверя!
Директор Гу Соджин
Хванете го! Спри!
Вие натам. Останалите ме последвайте.
Защо не си вдигаш телефона?
Защо?
Репетирах. - Вдигай си телефона.
На всяка цена. - Нещо не е наред ли?
Полицията преследва престъпника. - Наистина ли?
Още не са го хванали.
Да вървим.
Остани в къщата и не излизай, докато не го хванат.
Добре. - Ще ти се обадят от полицията.
Добре.
Веднъж, щом бъде хванат, ще се изнеса.
Както пожелахте, когато се нанесох.
Да… това е добре.
Всъщност е за добро.
Трябва да си тръгна.
Така няма да ми се налага да го срещам.
Ще си тръгна, колкото се може по-скоро.
Ънчан, този дългуч.
Какво правиш на пода?
Опитвах се да сваля това долу.
Благодаря ви.
Толкова е задушно тук.
Не!
Наистина ще полудея.
Защо нищо не е както трябва?
Съмнявам се, че ще продължи да ни бъде художник.
Какво е всичко това?
Скици за новото представление.
Просто нарисувай други. - Не мога.
Защо не можеш?
Повечето хора срещат спънки, които трябва да преодоляват.
Убедена съм, че вие винаги получава желаното.
Но аз трябва да се боря.
Това представление за преследвачка ли е?
Всички скици са за момиче, което се озърта наоколо и следва момчето.
Ще е подходящо ли за деца?
Всяка вечер… младо момче идва на моста.
Застава на оградата, сякаш ще скочи… след което се обръща и си тръгва.
И какво…
Робин ли е нарисувал тези скици?
Тази история… Робин ли ти я е разказал?
Не споменавайте името на Робин.
Казахте ми да не го правя.
Затова и вие недейте.
Харесвам те.
Добре.
Взе правилното решение.
Какви ги говори той?
Нищичко не знае.
Аз съм, какво стана?
Хванали са го и сега го разпитват за д-р Канг.
Да вървим! - Задръж.
Каза ли нещо за д-р Канг? - Още е жива.
Каза ни къде я е държал. - Нима?
Да. Викни линейка за всеки случай. - Да.
Добре, да вървим! - Да, шефе.
Още е жива! - Сигурен ли си?
Наистина ли е жива?
Къде е?
В Улджин?
Ще отнеме време, докато всичко се потвърди.
Добре.
Ще бъдеш напълно излекуван.
Ще си свободен, Соджин.
Имам да свърша някои неща, затова тръгвам.
Би трябвало да го е преодоляла.
Защо му пише отново?
Защо е толкова приказлива?
Какви ги върша?
Трябва да съм си изгубил ума.
Бинго.
Прибра ли се благополучно?
Снощи… трябва да съм прекрачила границата, след като се понапих.
Но този път вината не е моя,
а твоя.
Направих си грешен извод от доброто ти отношение към мен.
Какво е това?
Признах чувствата си към теб. Забрави, че изобщо е ставало.
И нека не се чувстваме неудобно един край друг.
Прочел е съобщенията ми. Какво да правя?
Изтриване на съобщения?
"Страната на чудесата".
Циркова трупа…
Ето го.
Значи работиш тук?
И си принудила моя Робин да работи за теб?
Набира служители на почасова работа
Добре… "Страната на чудесата".
Помогнете ми да открия този човек.
Този човек я е спасил от падане върху влаковата релса.
Познавам това момиче. Тя е от моя клас.
Хванах те.
Ей, не можете ли да следвате ритъма?
Имаме много голяма конкуренция. Тя е новата жена на нашия Робин.
Трябва да минем изслушването, за да влезем в трупата.
Ей, Мин Учонг!
Виж това. - Какво?
Какво е това? - Обади се.
Оставили са телефон за връзка.
Ало? - Кой сте вие?
Откъде взехте снимката ми?
Нека се срещнем и ще ви я върна обратно.
Трябва да ви питам нещо.
Добре, всички… ам-ам!
Какви ги говори този? - Какво му е?
Много е странен.
Имам нещо за теб.
Ето ти снимката.
Какво щяхте да ме питате?
Този мъж на снимката… Гаджето ти ли е?
Да, защо питате?
Откога се срещате? - Май са 10 години?
10 години?
Била е още в средното?
Защо питате? Познавате ли Робин?
Малцина го познават.
Робин? Казал е, че се казва Робин? - Да.
Има си прякор? Даже аз не съм го правил това.
Но защо ме разпитвате за него?
Не, нищо важно. Давай, яж.
Хайде, яж.
Робин?
Хана.
Как е Хана?
Добре ли е?
Не е пострадала?
Какво?
Соджин се е преструвал на мен?
Смешно ли ти е? За забавно ли го намираш?
Идея си нямаш колко преживя. - Да, не се и съмнявам.
Затова е смешно.
Успя ли да го снимаш? Соджин, с това замръзнало лице,
докато се опитва да се усмихва като мен?
Завиждам ти. - За какво?
Директор Гу и аз не сме мигнали цяла нощ от притеснение,
а ти си се събудил и се заливаш от смях.
Ако го бяха хванали? - Но не са.
Не, не са.
С този характер, не му ли е даденост?
И за какво толкова сте се притеснявали?
Само мисълта за това… Трябва да е било смущаващо.
Изражението му?
Защо дори ни хаби въздуха?
Убеден съм, че е бил удивително непохватен.
Хана вероятно се е чудила какво ми става.
Това ме тревожи. Ами ако съм изглеждал като психо?
Е… предполагам нищо кой знае какво не е станало.
Един мъж прекъсва връзка със света поради три причини в живота си.
Ако е в затвора, ако е в траур…
или когато не му пука за нищо.
Добре.
Схванах.
От днес… си аут.
Ако ти дам още един шанс, значи не съм дъщеря на баща си.
Съжалявам, татенце! Много съжалявам.
Защо ми го причиняваш пак? Просто се успокой.
Ще те чуе. Просто запази самообладание, ясно?
Добре, гледай да спреш да дишаш и да не се вълнуваш.
Какво? - Какво?
Аз не… казах нищо, нали?
Не, не мисля.
Харесвам те.
Може ли да… - Хана.
Да? - Навън е студено, нали?
Ела тук.
Не те събудих, нали?
Точно щях да заспя, когато получих съобщението.
Което ме отрезви.
Благополучно ли се прибра?
Аз съм в гаража на Соджин. Искаш ли да дойдеш?
Колата ли поправяш?
Да, инцидентът я довърши.
Соджин има една излишна кола, затова дойдох да хвърля поглед.
Това е просто извинение.
Исках да знам дали си се прибрала, а също и да те видя.
Чак сега?
Направих ли нещо нередно вчера?
Не помни?
Направих ли нещо?
Ти… - Да.
Не помниш ли?
Не…
Много пих, нали?
Какво е това пък сега? Той не си спомня нищичко?
А съобщението? Защо го е игнорирал?
Почакай…
Този път може ли да го забравиш?
Да го забравя?
Да се правя, че нищо не стана?
Последния път аз го направих за теб.
Моля те? Моля те?
Защо ме обработва по такъв очарователен начин?
Можеш да го забравиш, нали?
Когато очите ни се срещнаха
за първи път…
Заблудих ли се?
С чаровната си усмивка…
ти ме превърна в глупак.
Изигра ме.
Не е било вярно? - Не, дал е фалшиви показания.
Измами всички.
И как да разберем жива ли е д-р Канг? - Детектив Нам гарантира, че е.
Как? - Разчита на опита си…
Каза, че е убеден в това. - Не е трябвало да го слушаш.
Изглежда има психически проблеми.
Затова разследването ще отнеме време.
За да получат съдебна заповед, им трябва свидетел.
Искат Хана да отиде. - Така ли?
Тя знае ли? - Да, сега ще слезе.
Но май е настинала. Не изглежда много добре.
Ето…
Лекарствата на директор Гу за спешни мерки.
Разбирам.
Колко са много…
Боли ли те? - Моля?
Боли ли те гърлото? - Не.
Хрема? - Малко.
Треска? - Да.
Кашлица? - Малко.
Вземи две от тези и едно от това заедно.
Добре.
Не е чешмяна вода. Добре е за теб.
Няма ли да ги изпиеш? - Може да ми се завие свят.
Ще ги изпия, когато приключим.
Не може да ви види, затова не се тревожете.
Това е той.
Той е.
Той беше.
Детектив Нам…
Можете да го отведете.
Ставай.
Излизай.
Какво става?
Излизай.
Добре ли си…
Проследяваме местонахожденията на Ан Сонгун от деня на изчезването.
Моля, бъдете бързи.
Няма да тормозите повече госпожица Чанг Хана, нали?
Забелязах, че сте много невъзпитан.
Тя е свидетел. Трябва да сте добър с нея.
Защо са ви толкова лоши обноските?
Хората трябва да знаят кога да укротят нрава си.
Винаги губите контрол.
Проблем ли имате някакъв?
Бъдете добър с нея. Тя е такова добро момиче.
За какво говорят толкова дълго? - Ще ида и…
Обадете ми се, когато имате нужда. - Добре.
Но съм добре. - Не сте.
Ако упорствате, ще ви поставя диагноза.
Разстройство, характеризиращо се с асоциалност.
Трябва да е било тежко за вас.
Трябваше да открием престъпника с терапията, но вие не поискате.
Детектив Нам.
Сигурно сте зает. - Какво ви води тук?
Кой е отвлякъл нашата д-р Канг? - Нашата д-р Канг?
Близки ли сте?
Нямаме кръвна връзка, но е от семейството.
Тя е личният лекар на нашия Соджин.
Нашият Соджин преживява много, защото лечението му беше прекъснато.
Изследванията му…
Това ли ви трябва? - Да.
Сериозно? - Да.
Сигурно много ги искате. - Да.
Почакайте… Не са у мен.
Пратих ги на д-р Юн Теджу.
Д-р Юн Теджу? Кой е той?
Ученик на д-р Канг.
Потърси терапевт.
Моля? - Някой добър в психотерапията.
Доктор Юн Теджу… - Друг.
Да, господине.
Трябва ти лечение. Ще го платя.
Трябваше да ми кажеш, че се нуждаеш.
Щяхте ли да ме изслушате, ако ви бях казала?
Дори не си опитала. - Забравете.
Ще се изнеса, щом се приберем. - Още не е свършило.
Не можеш да напуснеш къщата или случая…
докато не намерим д-р Канг.
Предполагам, че са братя.
Толкова са непостоянни, играят си с емоциите на хората… Играчи.
Ало?
Да, аз съм.
Директорът на хотела?
Да, ще се приготвя и ще дойда.
Добре.
Хотел? Директор Рю? - Да, беше секретарката му.
Иска да идеш? - Да.
Защо? - Планират представление в хотела.
Да?
Госпожица Чанг Хана? - Да.
Седнете. - Здравейте.
Чух за това.
Вие сте свидетел по случая на д-р Канг.
Как разбрахте? - От Соджин.
Той е малкият ми братовчед.
Не знаех. - Благодаря ви за помощта.
Благодаря ви и от негово име.
Никога не е казвал благодаря, нали? Не знае как да казва подобни неща.
Впрочем… познавате ли Робин?
Не.
Затова ли ме повикахте тук?
Не искахте ли да ме видите заради представлението?
Представление…
Точно така, затова ви повиках.
Били сте в Лас Вегас? - Да.
Мислим да поставим представление в хотела ни.
Ще направите ли презентация? - Да, ще ви подготвя.
Засега нося само документи.
Нека ги погледнем на голям екран.
Оттук. - Добре.
Директор Рю…
Какво те води тук, директор Гу?
Каква работа имаш с моето момиче?
Твоето момиче?
Той ме нарече "моето момиче". Мамка му! Колко ме е срам.
Цирковата трупа е част от моя парк.
С нас са в продължение на 40 години, още от 1975-та.
От самото начало на "Страната на чудесата".
Да вървим. - Ами представлението…
Трябваше да говориш първо с мен.
Какво е това? Объркан съм.
Какво правехте вие двамата?
Изглежда, че Чанг Хана познава Робин.
Както и че Соджин я харесва.
За какво говорите?
Съжалявам.
Има един психиатър на име Юн Теджу. Уговори ни среща.
Дайте да приключим това.
"Моето момиче"?
Защо се държите като някой друг?
За какво говориш? - Забравете.
Защо да съм вашето момиче? И откога?
Харесвам те.
Как откога? От 1975…
Нека изнеса представление в хотела. - Не за това те извика той.
В смисъл? - Извика те заради мен.
Обича да души около мен.
Не се връщай, ако не искаш да те използват.
Сама мога да реша дали да бъда използвана или не.
Не съм малка.
Щом искаш да го разбереш по гадния начин, давай.
Какво става с тези хора?
Братовчеди, близнаци…
Само че…
Има ли друго, което умеете?
Има.
Но някой трябва да ми помогне.
Аз? - Да.
Можете ли да застанете там? - Там ли?
Така е добре.
Хана, хубаво е да те видя.
Ти…
Можете ли да започнете от утре?
Трябват ни хора за шоуто за св. Валентин.
Само член?
Трябва да съм талисманът? - Може ли просто да подпишеш?
Кога ще дойде Робин? Идва ли всеки ден?
Няма ли да дойде?
Не знам.
Защо? Пак ли е изчезнал?
Изчезнал? - Той често ходи в MIA.
Предполагам не се е променил.
Защо го харесваш?
Защо питаш? Сигурна съм, че се чувстваш като мен.
Но не го харесвай много.
Нали го познаваш? Обича да спасява хора.
Това ме докарва до лудост.
Появява се от нищото и те спасява…
И след това ти казва, че това е неговата същност. Боже!
Няма равен в играта с женските сърца.
Предупреждавам те, защото си ми като сестра.
Пази се, ако не искаш да станеш робиня като мен.
Той е сърцеразбивач.
Защо? Какво е това сега?
Защо си го изкарваш на това?
То ли е признало, че обича? Или то ли те изигра?
Признала е? - Не започвай пак!
Обвинявай алкохола. Когато си пияна, не признавай чувствата си.
Затова той си тръгна рано сутринта.
Стига!
Значи това е станало? Боже…
Махай се.
Ако е било толкова страшно, трябваше да ми кажеш!
Не знаех, че е толкова зле.
Да…
Само че не ме е толкова страх от вас.
Ти кога влезе? - Моля?
Малко съм чувствителен.
Постоянно се дразня на нещо. Импулсивен и песимистичен съм.
Най-обичам да казвам "Не ми харесва" и "Не".
И?
Някои хора шушукат, че не съм на себе си.
Бихте ли дали пример? - Усмихвам се, учтив съм, любезен…
Спасявам хората като Супермен.
Какво ми има?
Няма нищо лошо в това. Защо сте обезпокоен?
Харесва ми нормалното ми аз.
Чувствителен, импулсивен и песимистичен?
Защо правя тези проклети неща, които не съм правил преди?
Тези проклети неща…
Извинете, използвам вашите думи.
Помните ли какво сте правили?
Важно ли е?
В зависимост от това дали помните или не…
Диагнозата може да се разпростре от гранично разстройство
до дисоциативно личностно разстройство.
Защо ми се случва това?
Повечето психични заболявания идват от предишни преживявания.
По-специално лоши спомени от детството, трагични инциденти…
Това е вярно.
Като дете бях отвлечен.
Трябва да ви е било трудно.
Не сте излизали навън следващите няколко години…
Страдате от паническо разстройство и безсъние.
Ако се влоши, започвате да отделяте страшните спомени.
Да отделям?
Създавате друга самоличност, която никога не е преживявала това.
Другото "Аз".
Ало? - Робин.
Учонг?
Да, аз съм. Твоя единствена завинаги.
Да не се напи рано тази вечер? - Не се прави на ударен.
Винаги съм била единствена за теб, нали?
Какво имаш предвид?
Знаеш ли… Осъзнал е как наистина се чувства, благодарение на друг.
Разбрал е, че в сърцето му няма място за друга, освен мен.
Кой? Той ли?
Не. Той.
Какво значи пък това?
Кой се е обяснил в любов?
Да не би аз да съм отблъснал Хана? - Зле започваш.
Добре си бяхме, докато не нахълта.
Какво точно имаш предвид? Кажи ми бавно, без да пропускаш нищо.
Робин, защо се държиш така?
Тя ти е признала, че те харесва.
И? Аз какво съм направил?
Оставил си й бележка и си офейкал. Без да кажеш и дума.
Не може да постъпваш така с момиче.
Ужасно е.
Но съм убедена, че си го направил заради мен.
Нарочно ли го е направил?
Нищичко ли не помниш?
Можеш ли да го забравиш?
Какво има? Нищо ли не помниш?
Признала ти е, а ти не помниш?
Сигурно е била наранена. Съчувствам й.
Какво? Мислех, че я е отрязал.
Различно е, ако е забравил. Това е даже по-лошо.
Искам да съм жена, която се смее,
а не жена, която разсмива другите.
А Робин ме кара да се смея.
Разсмива ме.
Хана…
Спомних си.
Спомних си това, което по-рано не можах.
Съжалявам.
Задето си тръгнах… и че се държах така в гаража вчера.
Сигурно съм изглеждал като пълен боклук.
Сигурно ме проклинаш.
Но наистина не си спомнях. Не се преструвах.
Знам, че съм пълен мизерник в твоите очи.
Но моля те, Хана, повярвай ми.
Искам да ти вярвам.
Вярвах ти, разчитах на теб и…
ето как свърши всичко.
Затова реших, че съм се заблудила.
Че се чувстваме по един и същ начин един спрямо друг.
Кой казва, че си се заблудила?
Не си.
И…
Съжалявам.
Задето не си спомнях.
Съжалявам.
Тогава…
Съобщенията?
Да речем, че не си помнел.
Но трябваше поне да отговориш на съобщението.
В противен случай нямаше да преувелича или да се заблудя…
Нямаше да те чакам.
Ако само беше отговорил… - Какво съобщение?
Пратила си ми съобщение?
Питам, защото наистина не знам.
Изтри ли го?
Не знам какво чувстваш наистина.
На кое да вярвам?
Не, всичко е наред.
Вече си казах, че съм те преодоляла.
Минах през толкова трудности.
Чувствах се уязвима и просто търсех опора у някого.
Но съм се заблудила адски много.
Съжалявам.
Задето те натоварвам така и те накарах да се чувстваш неудобно.
Гу Соджин.
Добре, така е станало,
че е трябвало да се правиш на мен.
Дотук добре.
Със сигурност си се шашнал. Разбирам това, обаче…
Останалото е различно. Защо си изтрил текстовото съобщение?
Не знам. - Направил си го нарочно.
Знаеш го добре. - Ти…
Трябва да си благодарен, че имаме едно тяло.
Иначе отдавна да съм те убил. - Същото ти казах и аз.
Защо не ми каза?
Трябваше да ми кажеш, че нещо се е случило.
Няма да оставя това така, затова се извини.
Извини се веднага!
Извинявам се веднага.
Превод: s.sawyer Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015